Jake!
Jake, hold op! At dræbe ham, hvad løser det?
Kom an, Hanson!
Det handler om Janes smerte, ikke din vrede!
– Du hjælper hende ikke i fængsel. – Sig det, når vi tilkalder politiet!
– Gør det, så slipper jeg for det! – Jeg ved ikke, hvad Jane har sagt...
– Du voldtog hende! – Det er der to meninger om!
– Dit svin! – Hør på mig, Jake...
Vi sigter ham. Han skal ikke slippe. Han bliver dømt, og så er han færdig.
– Jane vil overleve! – Håb på, du ryger i fængsel!
Ellers er du dødsens!
Satans!
For 117. gang: Jeg havde intet med Bobby Parezis død at gøre, færdig!
Jeg vil have et forhør på stationen.
Alycia Barnett dræbte ham. Hun tilstod i telefonen. Vi blev afbrudt.
Hun ringer nok igen. Der er kun gået fire timer!
Hvorfor finder I hende ikke? Hun var Parezis sagfører. Alycia Barnett!
Barnett? Hun er her, dr. Burns.
Ambulancefolkene kom med hende. Traffikulykke. Død på stedet.
Alycia...
Peter...
Bobby fortalte, at du satte en fælde for ham!
Jeg har sagt for sidste gang: Lyv aldrig for mig!
De havde motiv og anledning. Han blev skubbet ud ad Deres vindue –
– og De havde været i slagsmål før. Glemmer jeg så noget?
– Jeg er ikke skyldig. – Nej...
De kunne ikke have dræbt ham, for De spiste middag med...
... Kimberly Shaw.
– Spørg hende! – Hun er forsvundet.
En savnet person og en afdøds tilståelse, som kun De hørte.
Hvis De ikke har andet, er De i knibe.
Er jeg anholdt? Så vil jeg have min advokat tilkaldt.
De kan gå. Men jeg vil se Dem her igen i morgen kl. 9.
– Har du set Amanda? – Nej. Var det selvforsvar?
Jeg dræbte ham ikke, og Kimberly er mit alibi.
– Hun var ikke på hospitalet. – Vi må finde hende.
Jeg anede det, men nu er jeg sikker: Hun lider af personlighedsspaltning.
– Hvor får du den diagnose fra? – Har du ikke bemærket noget?
Da jeg tilstod den affære, gjorde det hende lidt anspændt.
Lidt anspændt? Hun slog dig med en hammer i en af sine personligheder.
– Var det hende? – Ja! Hvad med motorcykeldullen?
Var hun den, der købte tupperware? Der er snart et helt fodboldhold!
– Er det dit alvor? – Hun behøver hjælp.
Og jeg behøver hende.
Jane, du er nødt til at melde det!
– Jeg var fuld og inviterede ham ind. – Han tvang dig. Det er voldtægt!
– Fortæl mig ikke, hvordan jeg føler. – Det gør jeg heller ikke.
Men jeg ved, hvad du må gennemgå. Hvad enhver ville føle.
Jeg er ikke enhver! Jeg vil lægge det bag mig!
Jeg ved ikke, om det er muligt.
Jeg kom ikke for at plage dig. Jeg holder af dig!
– Hvad du end gør, støtter jeg dig. – Tak.
Men lad mig lige sige...
Jeg har en ven ved anklage– myndighederne. Skal jeg ringe?
Jeg var bange for at komme, men det føles bedre nu.
Det er rart, du er kvinde.
Jeg tænkte, grundlaget var for tyndt, men måske der er håb.
Din fornemmelse var korrekt. Det bliver svært.
– Men det er muligt. – Det glæder mig at høre.
Men du må være klar over, hvad vanskelighederne er.
– Jeg ved, det er hans ord mod mit. – Det er mere end det.
I var gamle kærester og havde festet. Og hvorfor ventede du så længe?
– Den historie må du arbejde med. – Det er ingen historie.
Jeg kan få ekspertstøtte hele vejen, men der er ingen fysiske beviser –
– og alle vidnerne bekræfter hans fremstilling.
– Men han er skyldig! – Afgjort.
Så må du forberede dig på at få dit seksualliv udstillet for juryen.
Vi laver et prøveforhør, men det kan være hårdt.
– Men han gjorde det! – Og vi prøver at få ham dømt.
Odds er imod domfældelse, men alligevel er det godt at rejse sag.
Det vil genopbygge din personlige styrke og lade dig komme til orde.
– Det var ikke for at komme til orde. – Jeg ved, at det virker barskt.
Jeg vil give dig en fornemmelse af, hvad du går ind til.
Det påskønner jeg.
Jane... Hvis du er i tvivl, om du skal rejse sag...
Det her er ikke noget, du bare kan fortrænge.
Du må bearbejde det på en eller anden måde.
– Jeg kan anbefale en god analytiker. – Nej...
Jeg tror, jeg klarer det her på egen hånd.
Tak.
40,2. Hvor længe har du haft feber?
– Et par uger måske. – Hvorfor kommer du først nu?
– Min chauffør kørte forkert! – Jeg hader, når det sker.
Hej. Jeg er dr. O'Malley.
Vi vil indlægge dig et par dage, tage prøver og få skik på sagen.
– Hvilken sag? – Det får vi at se.
Tag ham til røntgen, og så til stue 314.
– Hvad er det? Hvor syg er jeg? – Du er syg! Jeg ved ikke af hvad.
Hvis du vil komme dig, så gør, som jeg siger. Sid ned.
– Det virkede lidt... afmålt. – Mit job består ikke i blødsødenhed.
Du må distancere dig fra patienternes følelser. Og dine egne.
– Ikke let med en så ung patient. – Er han ikke myndig?
Jo, men han har ingen familie og bor alene.
Vi skal ikke adoptere ham.
Husk, at distance klarer tanken. Det er et redskab.
Vi læger må holde vore redskaber skarpe.
Jeg må på hospitalet. Bliv ved at ringe til Kimberly.
Jeg er træt af at ringe. Det minder mig om, at jeg har mistet Bobby.
Syd... Bobby var din bofælle, Kimberly er min kone.
Der ser du: "Bobby var, Kimberly er." Mit tab er større end dit.
Bare ring! Alle hendes numre. Begynd med mobiltelefonen!
Hvad gør du her?
Prøver at finde en at snakke med.
Jeg er nok ikke særligt underholdende i aften.
Det er i orden.
Jeg må sortere de her billeder, montere og beskære dem...
Må jeg se på? Jeg nyder at se en fagmand arbejde.
– En fagkvinde... – Det har jeg bemærket.
Okay, så tag plads.
Tag alle de sort–hvide fra.
Jeg elsker at sortere ting. Det er min foretrukne form for afslapning.
At sortere post, vasketøj, hvide blodlegemer... Det er meget "zen".
Du kan sortere den bunke. Der er en zen–container ude bagved.
Tal ikke om affaldscontainere. Vi fandt et spædbarn bag hospitalet.
– Barnet var næsten dødt. – Hvor forfærdeligt!
Jeg fatter ikke, en moder får barn, hvis hun ikke kan klare ansvaret.
Du kender ikke hendes forhold. Måske hun intet alternativ havde.
Okay, men når ens valg berører andre... Det virker selvisk.
Du har måske prøvet at være enlig mor?
– Selvfølgelig ikke. – Vær rar at gå.
– Hvad har jeg gjort? – Ingenting. Jeg er bare træt.
– Hvis det er noget, jeg har sagt... – Nej. Gå nu bare.
Javel...
Jeg har besluttet, at jeg ikke vil løbe væk mere.
Sig sandheden, Peter. Jeg må vide det.
– Satte du en fælde for Bobby? – Det er ikke så simpelt...
– Der var en vis grad af bedrag... – Nej! Ikke flere løgne!
Det er for vigtigt!
Alycia og jeg fik Bobby til at se skyldig ud.
Hun ville have selskabet. Jeg ville have dig.
Så Bobby begik aldrig noget ulovligt? Bestak aldrig nogle politikere?
Nej, men jeg har ikke dræbt ham! Det må du tro på!
Han var på dit kontor og hørte nogen komme. Han troede, det var dig.
Det var Alycia. Jeg spiste middag med Kimberly.
– Ikke just et troværdigt vidne! – Jeg er troværdig!
Du bad om sandheden, og jeg har for meget at miste!
Jeg ved ikke... Jeg må hellere gå. Jeg må tænke over det.
Ikke mere med at løbe væk! Ikke flere løgne!
Jeg behøver dig!
Jeg hader, hvad du gjorde!
Det fortjente Bobby ikke! Eller, at jeg ikke troede på ham!
Det ved jeg. Det var forkert, og jeg fortryder det!
Men jeg kunne ikke klare at miste dig.
Hvis du ikke elsker mig, så gå. Men hvis du gør, må jeg vide det.
Det er i orden, Peter... Jeg kan vente, til du er alene.
Hej... Hvordan gik det hos anklageren?
Som jeg forudså: En retssag vil være ydmygende, og jeg ville nok tabe.
– Vil det sige, at du opgiver det? – Ja, det er slut.
Nej, det er ej! Vil du lade, som om det ikke er sket?
Jeg vil ikke lade det svin slippe! Det handler om Jane!
Det gør ondt at se hende! Jeg er nødt til at gøre noget!
– Måske I skulle gå! – Lad mig tage mig af dig.
– Du har gjort, hvad du kunne. – Du ender med at eksplodere!
Så hold jer hellere på afstand, hvis I ikke vil komme noget til!
– Jeg må gå. Ses vi til frokost? – Jeg ringer.
Jeg ved ikke, hvor længe det forhør vil vare.
Du kan regne med mig, Peter. Lige meget hvad.
– Kimberly! – Må jeg komme ind?
Ja, jeg er glad for, du er her.
– Er alt vel? – Nej, jeg har det værre.
Michaels utroskab har gjort det værre. Du må lade mig indlægge.
– Jeg ringer til Wilshire Memorial. – Nej!
Det må være et sted, hvor ingen kender mig.
– Vi kan nok finde et sted. – Jeg har fundet et.
Det hedder Willowbridge og ligger nordpå. De har plads.
Det er meget tappert af dig.
– Du kan være rolig nu. Jeg er her. – Det er en stor trøst.
Jeg kører dig op til Willowbridge, men først må vi på politistationen.
Du må sige, vi var sammen forleden.
Ja, Peter. Hvad som helst.
40,3 i feber, bryst negativ og blodprøver negative.
– Har du ondt i leddene? – I giver mig ondt i hovedet!
– Jeg vil ud! – Er du bange for hospitaler?
– Tror du, her er bøhmænd? – Jeg er ikke bange.
Så hold op med at pibe! Du får gratis kost og logi; det er bedre end gaden!
Vi skal nok sige, hvornår du skal ud!
Godt job! Det er tit svært at hindre patienter i at sabotere behandling.
– Det svære er at virke ligeglad. – Du kan altid blive socialarbejder!
– Det er faktisk en vigtig funktion! – Hvor er du sart!
Du må være mere tykhudet, hvis du vil arbejde med mig!
Hej...
Bad jeg dig ikke holde mund med det i New York?
– Har du også snakket med politiet? – Nej... Ikke noget politi.
Du sladrede til din kæreste! Han gør klogt i at holde sig væk!
Glem Jake og Alison. Jeg er færdig med dem.
– Hvad vil du så? – Lad os glemme de dårlige minder.
– Jeg har ingen dårlige minder. – Godt, for vi har et firma at passe!
Det glæder mig, du kom til fornuft!
Hvad der skete mellem os var noget særligt, og det vil det altid være.
Vi ved vist begge, hvad vi ønsker.
Og er modne nok til at prøve at nå det.
– Så lad os komme i gang. – Fint.
– Vi er der næsten. Du skal have tak. – Hvad har man venner til?
Jeg skal nok sikre mig, at de tager sig godt af dig.
Kimberly... Hvad gav du mig?
– Noget beroligende. Bliv ikke vred. – Jeg er ikke vred.
– Jeg skal nok tage mig af dig. – Bare ring til politistationen.
Et hospital er nok et bedre sted for dig i den tilstand.
– Hvad gør du? – Det er nok bedst, jeg kører.
Amanda...
– De sagde, du ikke tog telefonen. – Jeg har faktisk lidt travlt.
Jeg har ledt efter Kimberly, og nu er Peter væk.
– Hvad mener du? – Han udeblev fra en operation.
– Ved du, hvor han er? – Han tog på politistationen.
Politiet kom til klinikken. Han udeblev også dér.
– De har efterlyst ham. – Latterligt! Han gjorde det ikke.
Jeg begynder at tro, han gjorde det. Ingen på restauranten kendte ham.
Han kan have kidnappet Kimberly, for at hun skal give ham et alibi.
Peter er ingen kidnapper.
Men han er en svindler, manipulator og løgner.
Han er ingen løgner. Ikke over for mig.
Han fortæller, hvor han har været, og hvad han har gjort.
Sandheden er, at han ikke dræbte Bobby.
Sandheden er, at jeg er bekymret.
Der er noget galt. Jeg kan mærke det.
Jeg er dr. Peter Burns, og det er min patient Kimberly Shaw.
Det er den patient, jeg ringede om. Tak, fordi I kunne være her.
– Jeg må have noget frisk luft. – Værelsets vinduer kan ikke åbnes.
Hvad gør du? Vent et øjeblik!
Jeg kommer straks med hans journal.
– Jeg er lægen! Hun er min patient! – Mr Peters tror tit, han er læge.
Vær forsigtige med ham og giv ham noget beroligende.
Kimberly! Hør ikke på hende! Det er mig, der er lægen!
Hvordan kan nogen leve sådan her?
Jeg gav dig ikke lov til at sove her! I prøvetiden bliver du fra min seng!
Jeg har været syg af bekymring! Du var hverken her eller på kontoret!
Jeg havde en vanskelig indlæggelse.
Peter har brug for, at du fortæller politiet om jeres middag.
– Det er hans alibi for Bobbys mord. – Hvilken middag?
Vi har ikke spist ude sammen, og Peter dræbte sikkert Bobby!
Peter siger også, du lider af personlighedsspaltning.
– Jeg er lidt bekymret. – Er du bekymret?!
Mit rygte tilsvines af en eftersøgt morder, og du lytter til ham?
Kimberly, vi må snakke sammen. Peter er i knibe!
Glem Peter. Han er tydeligvis flygtet og er nok i Rio nu!
– Undskyld... – Du går i vejen, Bob.
Jeg vil tale med den ansvarlige læge.
Jeg hørte dig ikke sige "bede om".
Det må være din heldige dag... Her kommer dr. Tucker.
Undskyld...
Mit navn er dr. Peter Burns, og jeg tror, der er sket en forveksling.
En af mine patienter, Kimberly Shaw, har bildt Dem ind, at jeg er patient.
– Har dr. Shaw været her i dag? – Det er også sandt.
Hun er også læge, så jeg forstår, De er forvirret.
Jeg er ikke forvirret. Føler De Dem forvirret?
Jeg kan bevise, at jeg er læge.
Differential–diagnosen for eosinofili er neoplasm.
Addisons sygdom is et kollagen–vaskulært syndrom.
Det er glimrende! De må læse en masse.
– Ja, men det afgørende er... – Jeg har den rette person for Dem.
Louis! Kom her. Her er en, du skal møde.
Louis... Det er mr Peters. En anden fin konversationalist.
En patient i narkose kan tit skose sin neurose for, hvad der er hændt.
Det er fint. Måske vi kan mødes og snakke senere.
– De kan bare ringe til mit kontor. – Det er kun et digt!
Hvis du ikke kan lide poesi, taler vi om noget andet.
– Hvad er du interesseret i? – I at komme ud.
Det kan du drømme om!
Engang... Engang... Engang tog mor mig på en skovtur.
Det var så smukt... Jeg skriver breve til hende.
De må få mig ud herfra. Bare lad mig telefonere!
– Slap af, mr Peters. Ingen hysteri. – Jeg optræder helt rationelt.
Jeg er efterlyst af politiet. Ring til dem! Jeg skulle til forhør.
– Forhører de Dem tit, mr Peters? – Ikke mr Peters! Dr. Peter Burns!
Og jeg er fuldstændig rask! Hører De?
Ring til politiet! De vil vide, hvor jeg er!
– Ring til dem! – Forfølgelsesvanvid.
25 mg klorpromazin!
Det kan koste Deres ry som læge! Man leder efter mig. Dr. Peter Burns!
Jeg tror, det her bliver vores bedste samarbejde!
– Jeg kan ikke vente. – Du må nyindrette dit kontor.
Og sætte en annonce i.
– Nu brækker jeg mig! – Jeg skulle have tilkaldt politiet!
Nu generer du Jane, og dér sætter jeg grænsen.
– Er det ikke fyren, der voldtog dig? – Jeg sagde jo, hun samtykkede.
– Jeg taler til hende. – Døm mig ikke.
– Gør det ikke. – Hvad?
Samarbejd ikke med det kryb for at sælge flere kjoler og få succes.
Succes er nogen, du intet ved om, bartender!
Richard, vent i bilen.
Jeg må have et øjeblik med Jake.
Fatter du ikke, at jeg foretrækker Richards selskab?
– Jeg kan ikke tro det. – Tro mig, Jake.
Det er slut mellem os.
Godmorgen, mr Peters. Hvordan går det?
Jeg føler mig rolig og fokuseret. Jeg ved, at jeg gør fremskridt.
Det glæder mig at høre. Fremskridt er målet for vort arbejde.
Jeg tror, det er Deres indflydelse. De har et helbredende væsen.
Tak, mr Peters. Det er sødt sagt.
Jeg mener det. Jeg har kendt mange sygeplejersker...
Mr Peters... Er De klar til Deres terapi?
– Jeg har det bedre allerede. – Godt. Lad os gå en lille tur.
Jeg beder dig: Slip mig fri! Hvad er det, du vil?
Skal jeg love ikke at blande mig i dit liv?
Det er et spørgsmål om symmetri.
Du satte Kimberly på en anstalt, og nu indlægger jeg dig...
Det er fair at vende det om, men jeg fik dig ud!
Så det mest symmetriske er at få mig udskrevet.
Du har ikke fået din lærestreg endnu.
Jeg har givet dem min rigtige adresse og mit personnummer.
Det er i orden, Peter. Jeg fik lavet falske papirer til dig –
– og jeg har sagt til alle, at du er god til at stjæle lægers identitet.
Kimberly...
Kimberly er væk og Rita låst inde. Jeg er Betsy, og jeg har kontrol.
Og du kommer ikke ud, før jeg siger det!
Mon ikke direktøren her har et ord at skulle have sagt?
Det er komisk, men faktisk er jeg fungerende direktør denne uge.
Hvad mener du?
Jeg har bistået dr. Tucker i flere uger nu –
– og han har bedt mig overtage, mens han er på ferie.
Kimberly... Betsy... Lad mig prøve at helbrede dig.
At lade dig gennemgå alt det, du lod mig gennemgå, vil helbrede mig!
Tag det ikke så tungt. På en måde vil du snart slippe fri.
– Hej. Knap en øl op. – Jeg holder dig med selskab.
Giv mig et råd, Jake... Jeg har været en sjuft mod Alison.
Jeg elsker hende og vil have hende tilbage.
Jeg tænkte, at du måske kunne snakke hende til fornuft for mig.
Du har aldrig kunnet bestemme dig med Alison.
Nej... Jeg har altid elsket hende, men ikke altid vidst det.
– Kærlighed er overvurderet. – Fordi kvinder er skøre.
– Det siger du ikke! – Du har vist haft knas med Jane.
– Skal vi tale om noget andet? – Så klapper du i.
– Vil du have et broderskabsritual? – Lad os holde os til øllen.
Vil du vide, hvad der skete Jane?
Jeg åbnede mig og følte noget. Så er man dømt til at tabe.
Hvis man giver op. Giv ikke slip på hende!
Du ved ikke, hvad du taler om, så drop det!
Lad os få en rigtig drink!
Nej tak.
– Politiet fandt jo ingenting her. – Folk tør ikke tale til politiet.
– Vi er bare fiskeelskere. – Mit navn er Dutch.
– Dagens fisk er havrude, mahi, ahi. – Har du set den fyr?
– Er I også strissere? – Er du borgmester eller hvad?
Tak, Michael. Jeg tager ahi'en, tak.
– Hvorfor det? Han tog os for politi. – Hvorfor kom jeg her med dig?
– Skal jeg tage Deres billede? – Lad mig klare det her, Sherlock.
Det er en særlig aften for os, men Enrico er lidt genert.
– Jeg får ham til at se flot ud! – Jeg venter ikke mirakler.
– Har du nogle prøver på dit arbejde? – Javist.
Se! Jeg kan ikke se Peter, men det dér er Kimberly!
Det er dateret sidste uge, så hun løj altså.
– Vil De have et billede eller ej? – Vi tænker lidt over det.
Kimberly vil skjule noget. Bare vi kunne snuse på hendes kontor.
Hendes kalender, telefonbeskeder...
– Jeg kan nok slippe ind i morgen. – Vi kan!
Peters skæbne skal ikke bero på dig og den psykopat!
– Han er sikkert helt uskadt. – Håb på det, for jeg elsker fyren!
Og jeg tror, at Kimberly står bag det her.
Hvad det end er, er der nok en helt uskyldig forklaring.
Syng med... Kom, unge forelskede...
... og følg...
– Følg hvad? – Hjertet, Jake.
Til man taber det! Hjerter er nogle glatte tingester.
Luk nu bare øjnene og hold godt fast.
– Det hele ser nok bedre ud i morgen. – Alison, du er månedens ansatte!
Det er rart at høre. Får jeg en lønforhøjelse, chef?
Det er ikke sært, Billy elsker dig. Du giver ham den følelse, du ved nok.
Man passerer nogen tusind gange og hilser og fortsætter...
... og så indser man, at der er noget særligt.
Man indser, at det er hende! Hun er den rette.
– Som Jane er for dig? – Jane betyder intet for mig.
Jeg ved, hvordan du føler.
Billy og jeg var så fine venner engang.
Gid det kunne blive sådan igen. Bare fine venner...
Godnat.
Den ny fyr, Peters, påstår, De har sagt, han snart forlader os.
Tværtimod! Hans mentale tilstand forværres.
Jeg synes, han får det bedre. Vi kan snart give mindre medicin.
Øg hans klorpromazin til fire indsprøjtninger daglig.
Og hvis han stadig hidser sig op, må han i læderremme.
Er det ikke lidt strengt?
Miss Benson... Mr Peters er voldelig og selvdestruktiv –
– og det er blevet værre på de tre sidste anstalter.
Hvis vi ikke får ham kureret nu, slipper han ikke herfra i live.
Hvorfor må jeg blive ved at spørge, hvad du gør foran mig?
Din telefonservice sagde, hvor du var.
Undskyld, at jeg gjorde dig vred. Jeg ved ikke, hvad jeg gjorde.
Men jeg vil være venner. Jeg føler noget for dig.
Ikke for mig... For den, du tror jeg er.
Jeg tror, at du er blevet såret og har brug for at snakke.
– Måske angår det ikke dig! – Tal nu til mig.
– Jeg er ikke din type! – Hvilken type er du da?
Jeg er typen, der gav sit barn bort, fordi hun ikke kunne klare ansvaret!
– Er det det hele? – Du var chokeret over den mor!
– Lagde du dit barn i en container? – Nej...
Jeg bortadopterede ham!
– Var det, hvad jeg talte om? –"En mor, der ikke kan passe barnet."
Du gav barnet et hjem og et nyt liv, og det elsker jeg dig for.
Lad være at bruge det ord!
Javel...
Jeg ved, at jeg har undgået dig, men jeg vil ikke såres igen!
Og jeg nægter at åbne mig!
Men du bliver ved med at nægte at forsvinde.
Se i den her.
Det er Peters! Hun har gjort noget med ham!
Der må være en mindre makaber forklaring!
– Jeg ringer til politiet! – Vent! Vi gør det her selv.
– Peter kan være i alvorlig fare. – Han ville måske undgå forfølgelse!
– Jeg ringer til politiet. – Vent!
Hvis politiet tager Kimberly, ryger hun i fængsel og er færdig som læge!
– Sikke en tragedie det ville være! – Du elsker Peter. Jeg elsker hende!
– Giv os en chance. – Du får én dag. Ikke mere!
Jeg håber bare, det ikke er rablet helt for din kone igen!
Nu går vi en tur, brormand!
Meget gerne, Dave.
Tror du, du narrer mig?
– Tror du, du er så skidesmart? – Ikke rigtigt.
Jeg tror ikke engang, jeg er læge mere.
Godt... Så vil du nok godt være patient for mig.
– Hvor skal vi hen? – Vi skal en tur i helvede!
Det er i orden, mr Peters! Jeg vil være der.
Se ikke så chokeret ud, mr Peters. De vil ikke føle spor!
Nej, Kimberly! Det kan du ikke gøre!
Det her er vanvid!
Hør på mig!
Gør det ikke! Kimberly! Det kan du ikke!
Jeg behøver ikke elektrochok!
– Jeg giver dig et drop. – Hvorfor det?
Du får noget væske og måske noget medicin.
Ingen fortæller mig noget! Det er ikke rigtigt!
– Jeg tror ikke, I ved, hvad I gør. – Vi ved præcis, hvad vi gør.
Du vil føle et lille stik i håndledet.
Du har nogle hårde årer. Jeg må prøve igen. Vent...
Jeg kan ikke det her. Jeg er skredet!
– Gå ikke. Jeg tager mig af dig! – Jeg kan tage mig af mig selv!
Åh nej...
– Du virker ny. – Det er mit første våben.
Hvad fik du den til? Selvforsvar?
Sikker sex!
Tekster: Jørgen Schiøtt www.sdimediagroup.com